м’яконабивни́й – прикметник | ||||
відмінок | однина | множина | ||
чол. р. | жін. р. | сер. р. | ||
називний | м’яконабивни́й | м’яконабивна́ | м’яконабивне́ | м’яконабивні́ |
родовий | м’яконабивно́го | м’яконабивно́ї | м’яконабивно́го | м’яконабивни́х |
давальний | м’яконабивно́му | м’яконабивні́й | м’яконабивно́му | м’яконабивни́м |
знахідний | м’яконабивни́й | м’яконабивну́ | м’яконабивне́ | м’яконабивні́ |
орудний | м’яконабивни́м | м’яконабивно́ю | м’яконабивни́м | м’яконабивни́ми |
місцевий | на/у м’яконабивно́му, м’яконабивні́м | на/у м’яконабивні́й | на/у м’яконабивно́му, м’яконабивні́м | на/у м’яконабивни́х |